KULTÚRÁLIS JELENSÉGEK SZOCIOLÓGIÁJA – Heller&Wessely
Órai jegyzet

2002. szeptember 17.
I. jelek, jelelméletek
Milyen eszközökkel lehet létrehozni a nyelvi kooperációt?
A valóság nyelvi konstrukció, a tárgyi valón túl.
Jelrendszerek: - természetes emberi nyelvek: - bonyolult
-	alapja a többinek
-	sokrétű funkciója van (kommunikáció, ismeretek átadása, stb.)
-	a kooperáció eszköze
-	pszichoszociális kapcsolatok
Milyen általános emberi képességek szükségesek a nyelv elsajátításához, használatához?

Kommunikáció: üzenetek segítségével zajló interakció 2 társ.i entitás között)
ÁBRÁJA

A →     Információ   →   B        (A, B – 2 entitás)
   Kódolás            Dekódolás

Kódolás = jelekből jelentés
Szándékosság

A.	Kódolás:
Objektív formában megfogalmazott tudattartalmakat továbbítunk – Vissza: dekódolás: szubjektív formába önti a kapott információt.
A kommunikáció kódolási, dekódolási, továbbítási folyamat, üzenetek segítségével zajlik.
Kódolási eszközök:
-	beszéd
-	KRESZ tábla
-	Mesterséges, természetes nyelvek
-	Gépi kódok
-	Állati kommunikáció jelrendszerei
-	Tárgyi dolgok (öltözék, bútor)=másodlagos kommunikációs eszközök
A kultúra kódok sorozata, hosszú idő alatt alakul ki. Kommunikáció nélkül nincs kooperáció, tehát nincs társadalom.

Nyelv és társadalom kapcsolata
A társadalom lexikalizálja azokat a kifejezéseket, melyek könnyűvé teszik a fizikai valóságban fontos különbségek jelzéseit → a társadalmi struktúra változásai megváltoztatják a nyelvi rendszert.
Tabuk: a kódra vonatkozó tiltás (szent vagy túl mocskos), cselekvés vagy tárgy, változik a társadalmi értékek változásával → tabu szavak használata=indirekt kommunikáció (rám nem vonatkozik). A társadalom, tehát meghatározza a nyelvet, igaz ez fordítva is?

SAPIR-WHORF HIPOTÉZIS	
A kódrendszer befolyásolja hogyan látjuk a világot, tehát a nyelv meghatároz, gátolhatja a társadalmi fejlődést.
Példa: hoppi indiánok nyelve (főneveket forma alapján osztályozzák). 4 mondat: Látom, hogy új. Látom, hogy piros. Hallom, hogy új. Hallom, hogy piros. A hoppik 3 külön szerkezettel fejezik ki, látás↔ hallás, régi tapasztalattal való összehasonlítás alapján.
Cáfolat: le lehet fordítani az egyik nyelven született szövegeket egy másik nyelvre.
Konklúzió: mindkét irányú kapcsolat létezik, a társadalom hat a nyelvre, a nyelv a társadalomra.

2002.október 1.
A kommunikáció működése, a jelek szerepe a kommunikációban
1.	Kommunikáció elméleti modellek
JAKOBSON FÉLE MODELL
Interperszonális kommunikációs modellekre
		Üzenet = cél
		Kontaktus = csatorna
ADÓ  ---------------------------------------VEVŐ
		Kód = eszköz
-	zaj lehet a csatornában
-	adó és vevő szerepei felcserélődhetnek
-	kontextus: nyelvi (része az egész kultúra), tárgyi (stratégiai módszerek)
Vannak olyan kommunikációs aktusok, melyek egy-egy elemet kihangsúlyoznak:
-	emotív funkció / adó a főszereplő
-	konnatív vagy regulatív funkció / vevő viselkedését célozza
-	fatikus funkció / kontaktus meglétének ellenőrzése
-	poétikai funkció / az üzenet megfogalmazásának módja
-	metanyelvi funkció / a kódra vonatkozó kommunikáció ↓
                    más értelmezés (Habermasnál fontos)
A Jakobson féle modell alkalmazása tömegkommunikációs helyzetekre:
Forráshoz vissza ‏
Forrás→adó→üzenet→vevő→címzett
-	üzenetből a forrásra következtethetünk
-	reklám, marketing: vevő = ? címzett (fontos kérdés)
Adó és vevő kapcsolata: - perszonális – személyes szerepek
- tranzakcionális – társadalmi szerepek határozzák meg a kommunikációban való viselkedést
Hogy mikor melyik azt a szabályok határozzák meg – általában csak a tévesztést észleljük.

A jelek
Szemiotika: XIX. század vége USA és Eu is, egyszerre születik meg a 2 helyen.
Peirce:
Jel = 4 dologból áll:
1.	reprezentamen: vmi ami vki számára más helyén áll
2.	interpretánsok: személyek, akik megértik a jeleket
3.	jel tárgya: a valóság része, melyre a jel utal
4.	jel alapja: az a képzet vagy fogalom, amire gondolunk, ha a jelet használjuk
Bühler
Jel: 2 ember között használt eszköz, melynek haszna, hogy gondolatokat lehet cserélni, a jel kapcsolatban van: - objektummal
- fogalommal
képmás, fogalom
	       E1	◊E2      a rombuszban: jel
	      Objektum
F. de Saussure
A jel (tudományos értelemben): csak akkor jel vmi, ha többre, másra utal, mint saját maga (jelentést kap) → minden jel egy kapcsolat. Az emberi jeleknél önkényes a kapcsolat a jelölő és a jelölt között. (Ábrája: egy kör kettéosztva, fent: jelölt, lent: jelölő).
Természet adta kapcsolat: szimptómák - ez csak az emberi jelek kis részét adja, de ezek csak az emberi jelek kis részét adja, de ezek nem igazi jelek.
Az emberi nyelvek az adott társadalom kollektív konvenciója alapján jönnek létre – az egyén nem változtathatja meg ezeket.

Privát nyelv koncepció (megdőlt már ez a tan!!!): mindenki maga állítja fel a jelölő és a jelölt kapcsolatát.

JELRENDSZEREK
Minden jelek közötti kapcsolat szabályozva van, nem változtatható, mert akkor bukik az egész rendszer. Megváltoztathatóak-e valahogy mégis ezek a jelek?
Saussure válasza (önkényesség alapján): nem, mert
1.	nincs okunk, hogy változtassunk
2.	az egyén számára nem megváltoztatható (cél a megértés, ezt zavarná)
3.	a társadalmak passzívan ellenállnak a változásnak (tradíció, identitás hordozás)
4.	a változás nehézkes: újratanulás + a korábbi korszakok kultúráját tenné tönkre + ami működik, azt ne bántsuk
5.	hatalmi viszonyok is meghatározzák, hogy mely társadalom milyen jelrendszert használ
DE!!!
Van lassú változás, mivel jelrendszereink velünk fejlődnek a történelem során:
-	nyelvújítás: a társadalom nyitottabb a változásokra (pl.: Mo-n a reformkorban) + a használt rendszer nem működik elég jól
-	szimbolikus erővel bíró személyek (pl.: Ady) → hatnak a társadalomra és annak szóhasználatára, mert elfogadják őt
Mindezek lehetővé teszik, hogy a nyelv hosszú ideig létezzen.

Nyelv: - langue (elvont rendszer, mely a társadalomban gyökerezik)
- parole (egyéni, de a nyelv teszi lehetővé az egyedi beszéd tevékenységet)
A kettő kapcsolatban van egymással!

2002. október 22.
Beszédaktus sikerének kritériumai:
-	igazság (valósághoz való alkalmazkodás)
-	őszinteség
-	helyesség (normák)
A beszédpartnerek folyton vizsgálják ezeket a kritériumokat.
F (p)→p: propozíciós tartalom
↓
F: illokuciós erő (a nyelvi megnyilvánulás szándéka és irányulás a beszélő szempontjából)

			Minden beszédaktus felírható így!
Megnyilatkozások jellemezhetőek így.
Kompetenciánk részei: konvenciók – nyilvánosság, közös értelmezés (sikeresség kritérium bevezetése).
A nyelvi viszonyok konstruálják a társadalmi viszonyokat – szociális cselekvéselmélet

Strawson  USA filozófus
Illokuciós aktusok: - szabályozatlan (én választok)
- szabályozottak (intézményes beszédaktusok)

Habermas
A társadalmi nyilvánosság szerkezete: a nyilvánosság részei: magán – gazd.- család, köz- állam-udvar. A magánszférából kilépnek, kritikai funkciók előtérbe kerülnek → így alakul ki a  nyilvánosság, mely a kettő közötti mező (kommunikációs terep: verbális eszközökkel, racionális módon kritizálnak). Kialakulás okai:
-	új aktorok (gazdaság: burzsoázia megjelenése)
-	családon belüli viszonyok megváltoznak (homme kialakul)
-	új fórumok (klub, médiumok)
Cél: a hatalomra nyomást gyakorolni racionális érvekkel (itt jelenik meg a citoyen, akinek van kompetenciája  ehhez).
DE
Az igazi nyilvánosságból ki vannak zárva a máshol szerzett erőforrások, csak a racionális érvek fontosak – konszenzus (igaz vagy hamis)

A közvélemény és a nyilvánosság kapcsolata
Közvélemény: a lakosság különböző rétegeinek a politikai ügyekben, konkrét kérdésekben megnyilvánuló, eltérő állásfoglalásokat tartalmazó tömegméretű megnyilvánulásai (Angelusz).
Almond modell: ∆ 4 részre bontva:
-	fent: vezetők: tematizálnak
-	alatta: vélemény elit: befolyásol
-	alatta: figyelők: figyelnek
-	legalsó: tömeg: nem is figyel
Habermas: a közvélemény azon vélemények összessége, melyek a kommunikációs mezőben megnyilvánuló polgárok vitáiban megnyilvánulnak.
Mindannyian rendelkezünk kompetenciával, mely lehetővé teszi, hogy különféle kommunikációs helyzetekben szóljunk, szintjei:
-	tárgyszerű: tárgyakról eszmecsere
-	tiszta kommunikáció/diskurzus: személyközi szint, ha a tárgy szinten zavar van

A beszédhelyzetek struktúrája:
1.	pragmatikus univerziálék: személyes névmások, megszólítások, környezetre kimutató kifejezések, performatív igék
2.	minden beszédhelyzetben beszédaktusokat hajtanak végre, a beszédhelyzet a lehetséges kommunikáció elemeit is magában hordozza

Beszédaktus csoportjai:
-	performatív kommunikatívák: a személyközi helyzetet határozzák meg
-	konstatívák: a beszéd kognitív tartalma: beszédaktus igazság igényét elégíti ki
-	reprezentatívák: a beszélő megjeleníti magát
-	regulatívák: a beszélő a hallgató viselkedésére próbál hatni
-	intézményes beszédaktusok
Beszédaktusok feladatai:
1.	lét és látszat közötti különbség / igazság
2.	lényeg és jelenség közötti különbség / őszinteség
3.	van és legyen közötti megkülönböztetés / helyesség
Ha ezekben zavar támad → diszkurzív szintre lépőnk. Mivel feltételezzük, hogy ezek adottak, csak ha gond van, akkor tárgyalunk róluk. 4 féle zavarkezelés:
1.	kommunikatívák: közöttünk lévő viszony tisztázása
2.	konstatívák
3.	reprezentatívák: őszinteségre vonatkozó kritériumok
4.	regulatívák: a szabályok alkalmazásának tisztasága
Mindezekkel az eszközökkel úgy lehet létrehozni (igaz konszenzust) egyetértést, hogy legalább 1 embert meg tudunk győzni → kölcsönös megértés.
Kompetencia megítélése: ésszerűen viselkedik-e (az adott szinteken meg tud felelni). Az azonos kompetenciával bírók kérdőjelezhetik meg egymást az adott szinteken. Ahhoz, hogy fellépjek a diszkurzív szintre, kell, hogy jogom legyen arra, hogy megkérdőjelezzem, tehát a helyzet nem lehet hatalomkódolt, mert akkor az egyik (az alárendelt) ezen joga nem létezik. Uralommentes beszédhelyzetben minden szereplő minden beszédhelyzetet használhat. A valóságban ez nem teljesül, de ezt használjuk mérceként, ennek alapján helyezzük el az adott beszédhelyzetet.

Nyilvánosságelméletek struktúrája
Habermas: normatív nyilvánosság modell, nyilvánosság:
-	semmilyen korlátok sem lehetnek az alanyi oldalt tekintve
-	tárgyi oldal sem korlátozható
-	plurális szerkezetű (a társadalom tényleges rétegződése látható) → a közbeszéd leképezi a közgondolkodást
-	a vitákban a ráció dönt (nincs szerepe a külső erőforrásoknak)
Ez a modell ideáltipikus (uralommentes kommunikáció) konstrukció, ezt mérceként használjuk a valósághoz.

Bourdieu nyilvánosság elmélete: a nyilvánosság egy mező (aktorok közöttük viszonyok), mezők között kapcsolat van. Itt használhatóak a külső erőforrások (folyton konvertálunk) → mező erőstruktúrái dominálnak (stratégiai mozgások). Állandó, szimbolikus harc folyik, roszzhiszemű résztvevők között. Mindebből következik, hogy a nyilvános vita nem tárja fel a társadalom szerkezetét, hiszen mást mutatnak a szereplők, mint ami a valós szándékuk + alkalmi koalíciók vannak. A nyilvános megszólalás valós célja rejtett (ez egy stratégiai modell).
A két modell együtt írhatja le a valóságot.

2002. október 29.
Kompetencia elméletek
1.	A beszédaktus elméletek is érintik a témát.
2.	Indián társadalmak vizsgálata: - nem és korcsoport szerinti megosztottsága a beszéd használatának → nyelvi kompetenciák különbségei, ok: társadalmi szerepek eltérései
Nyelvszociológia: leírja egy egész nyelvközösség ökonómiáját (kompetenciák és a társadalmi tényezők összefüggései, az érzékelés társadalmi meghatározottsága), illetve ehhez fűződő értékítéleteket.

Hymes (USA, nyelvszociológia)
Kommunikációs kompetencia része minden, amin kell ahhoz (egy gyereknek vagy egy külföldinek) ahhoz, hogy az összes rendelkezésre álló szerepet felvehesse (szabályok, attitűdök, stb.).
      Grunperz(???) (USA, nyelvszoc.)
Kiindulópont: nyelvközösség (olyan társadalmi csoport, amit a társadalmi interakciós rendszer fog össze – belső kommunikáció sűrűbb, mint a kifelé menő):
-	különféle nagyságú csoportok vizsgálhatóak
-	megtalálható, hogy mik a csoportban felvállalható szerepek (mátrixot alkotnak)
→ minden szerephez rendelhető egy nyelvhasználat (szerep mátrixhoz kód mátrix rendelhető) pl.: angol, te-ön, regionális változat, szleng, stb.
-	a szerepek hierarchiája adja a hozzárendelt nyelvhasználatot is
Közvetítő nyelvek: lingua franca (pl.: Afrikában a szuahéli, hausza) – kevésbé fontos nyelvek elterjednek, mert használóik kereskedők, így a velük való kommunikáció fontos, a nyelv pedig elterjed.
Európai sajátosság, hogy a társadalom egynyelvű.
Minél összetettebb a társadalom, annál több nyelvi változat él egymás mellett + kialakulnak foglalkozási vagy egyéb belső nyelvi változatok (argo). Ez a folyamat visszafordul, amikor megjelenik a nyilvánosság, mert fontossá válik a (széleskörű) megértés képessége.
Standard: az adott társadalom kiválaszt egy nyelvi változatot, mely alkalmas a magas státuszú szerepek eljátszására. Ennek kezdete a nemzetállamok megszületésére datálható.

Elméletek:
Bernstein (GB, szociológus) 60-as évek
A munkás gyerekek iskolai teljesítménye alacsonyabb, mint a középrétegből érkezőké. OK: családból más kódot hoz ehhez az iskolai kód közelebb (középo.) v. távolabb (munkás) áll (nyelvés szerepek elsajátítása együtt). Nyelvelsajátítás helyszínei:
1.	család (itt nagy különbségek lehetnek) – személy orientált nevelés – fontosabb a nyelv
-	pozíció orientált nevelés
2.	kortárs csoport
3.	iskola
4.	munkahely
A kétféle kommunikációs rendszer 2 féle kódot határoz meg:
-	korlátozott kód – környezet által meghatározott, kisebb szókincs, mellérendelő mondatok
-	kidolgozott kód – mindkettővel rendelkezik
Bernstein vizsgálatai implicitek, definíciói nem letisztítottak.
A korlátozott kódot használják a kidolgozott kódot alkalmazók is, bizonyos szituációkban.
Bernstein a felelősséget a családra hárítja.
KRITIKÁI:
Különböző  olvasatai vannak az elméletnek:
1.	balosok – a gond megoldható (Bernstein szerint is), programok voltak e célra, siker: kísérleti stádiumban, aztán kudarc
2.	nem a család felelőssége! – meg kell változtatni az isk.rendszert – nem valósult meg
3.	a nyelvi depriváción nem lehet segíteni – szegregált iskolák kellenek

W. Labov (USA, nyelvszoc.) – a new yorki köznyelvet vizsgálta, megállapításai:
Több kód létezik, nem csak 2!
Új módszertan: ne érezze magát megfigyeltnek az alany, mert akkor másként beszél (magasabb nyelvhasználat). Amit meg kell figyelni: Vernakuláris (gondtalan beszélt) nyelv. Pl.: egyes témáknál nem figyelünk annyira (érzelmi érintettség: volt-e már Ön életveszélyben?, vagy úgy tenni, mintha nem figyelnénk meg).
Az emberek különféle nyelvi változatokat ismernek, a szituáció határozza meg, hogy ebből a készletből melyiket használja. A változatokat figyelmünk (hogyan beszélünk) növekedése vagy csökkenése változtatja. Figyelek rá: emelkedett, nem figyelek: inkább vernakuláris.
A nyelvi megoszlás vizsgálata (eltérő csoportokat kell vizsgálni): 
- a struktúra különböző szintjein vizsgálom
-	ismerem a presztizs jegyeket – vizsgálom az előfordulását a társadalomban
A nyelvben előforduló változások kiindulópontját is ki tudja mutatni módszereivel. A szituáció hivatalosságát változtatva változik a nyelvhasználat is.
Hiperkorrekció:  szabály túlteljesítés, a szituációban zavarban van vki (pl.: orvosnál), labilis helyzetű csoportok sajátja (pl.: alsó-középosztály).

A függőleges tengely a presztizs formát jelöli (a számoknak nem kell ott lenni).

Szituáció hivatalossága